STOLTHED OG FORDOM
Lizzy! Jane!
Mr. Collins har tilbudt at gifte sig med Charlotte Lucas!
Hun sagde ja!
Charlotte? Forlovet med Mr. Collins? Det er umuligt!
Kaminen på Rosings er meget større.
Den er utroligt stor.
Hvorfor blev du overrasket, Lizzy?
Skulle han ikke kunne få en kvinde, bare fordi han ikke kunne få dig?
Jeg mente ikke ...
Jeg blev overrasket.
Hvis Mr. Collins vakte dine følelser, Charlotte ...
- Så er jeg glad på jeres vegne. - Jeg forstår, hvad du føler.
Jeg er ikke romantisk. Det har jeg aldrig været.
Jeg kræver kun et godt hjem.
Jeg tror, at muligheden for mig for at blive lykkelig er -
- større end for de fleste.
Kære Charlotte!
Elizabeth ... Her ser De verdens lykkeligste mand.
Det var så ydmygende, Jane!
Hun gifter sig med en af de dummeste mænd i England!
Du tager ikke hensyn til situationen.
Vores slægtning er måske ikke så klog, men han er respektabel.
Han er ikke ond, og hvad angår det materielle, er han et godt parti.
Du ville aldrig gifte dig for din egen komforts skyld.
Nej, men ikke alle er ens!
Kære Jane ...
Jeg tror ikke, at du må vælge mellem kærlighed og velstand.
Måske må du gøre det ...
Det her er lige kommet fra Netherfield.
Det er fra Caroline Bingley.
Hun skriver, at de har forladt Netherfield og er rejst til London -
- og de vender ikke tilbage.
Min bror troede, at ærindet i London hurtigt ville være fuldendt.
Det tror vi ikke.
Når Charles kommer til byen, får han svært ved at komme væk.
Jeg savner intet fra Hertfordshire, undtagen dit selskab.
Mr. Darcy længes efter sin søster.
Det bliver sjovt at se hende.
Jeg håber som bekendt, at hun skal blive min søster.
Er det forkert at håbe på noget, der gør så mange lykkelige?
Hun vil advare mig om, at hendes bror ikke holder af mig.
- Kan hun have en anden hensigt? - Ja, det kan hun!
Hun ved, at han er forelsket i dig, men vil have, han vælger Ms. Darcy.
Hun vil have dig til at tro, at han ikke bryder sig om dig.
Jeg ved, at jeg har ret.
Alle, der har set jer, ved, at han er forelsket i dig.
Caroline kan ikke være så falsk. Hun må være blevet vildledt.
Tro det gerne!
Hun kan næppe få ham til at tro, at han er forelsket i en anden.
Hvis ikke Bingley er tilbage inden to uger -
- vil jeg blive meget overrasket.
Tænk, at Charlotte Lucas vil giftes med en præst.
- Han skal nok prædike for hende. - Inden de går i seng!
Se, et gyseligt stof! Det ville passe til Mary, ikke?
Se, der er Denny og Carter! Og Wickham!
- Tager du Wickham som sædvanlig? - Ja, hun er jo forelsket i ham!
Vær stille, for guds skyld!
Goddag, mine damer.
- Vi ville besøge jer på Longbourn. - Og vi kom her for jeres skyld!
- Vi savnede Dem til ballet. - Jeg ville danse med Dem.
Men skæbnen ... Nej, jeg vil være helt ærlig.
Jeg bestemte mig for ikke at gå med for at undgå Mr. Darcy.
- Det kunne have ødelagt stemningen. - Jeg forstår.
Det ville have været let for mig at sætte Mr. Darcy på plads ...
Det ville være trist at genere Mr. Bingley i sit hjem.
- Deres søster ville lide. - Ja.
- Mr. Collins er blevet forlovet. - Ja, med Charlotte Lucas.
Jeg troede, at han havde andre tanker.
Ja, men han ombestemte sig. Til alles glæde.
Og lettelse.
Må jeg byde på te hjemme hos os?
Jeg vil gerne præsentere Dem for mine forældre.
Denny!
Er George Wickham ikke en charmerende ung mand?
Det var underholdende at høre historierne om hans ulykke.
Det var lige så godt som en roman.
Han er blevet dårligt behandlet af Mr. Darcy.
Det kan være, at Mr. Darcy ikke er værre -
- end andre forkælede rigmænd.
Det tilkommer os alle ikke at dømme vores medmennesker.
Åh gud!
Jeg har ondt af Mr. Wickham.
Han ser godt ud i uniform.
Jeg husker, da jeg selv var forgabt i rødfrakker ...
Og det er jeg stadig, inderst inde.
Det er ikke noget at smile ad.
Hvis Mr. Wickham er glad for dig, så er det ikke din egen fortjeneste.
Ikke efter din behandling af Mr. Collins. Der bliver ingenting!
Med 6000 om året måtte han gifte sig med hvem som helst af pigerne.
Intet går, som det burde.
Og Mr. Bingley, som vi håbede så meget på, er borte for altid.
Hvad?
Caroline Bingley skrev igen.
De bliver i byen hele vinteren.
- Det kan ikke være sandt. - Det er sandt.
Tag det ikke tungt. Piger kan lide lidt modgang i kærlighed.
Hvad med dig, Lizzy? Jane skal vel ikke komme først -
- når der er masser af officerer i Meryton?
Tag Wickham. Han kan sikkert affærdige dig på en pæn måde.
Tak, men ikke alle kan være så heldige som Jane.
Det er trøsterigt at vide, at du har en kærlig mor -
- der altid gør et stort nummer ud af sagen.
Jeg ved ikke, hvad der skal blive af os!
Jeg kan ikke udholde tanken om, at Charlotte Lucas skal overtage her!
At jeg skulle tvinges til at give plads for hende!
Tænk ikke så dystre tanker. Lad os håbe på noget bedre.
Det kan jo blive sådan, at jeg overlever dig.
Vær ikke urolig for min skyld, Lizzy.
Han skal glemmes, og så bliver alt som før.
Jeg kommer måske til at huske ham -
- som den mest elskværdige mand, jeg har kendt.
Det er alt. Jeg har intet at håbe på eller frygte.
Jeg har intet at klandre ham for. Den smerte slipper jeg for.
Kære Jane. Du er for god. Din uselviskhed er engleagtig.
- Hold nu op. - Jeg driller dig ikke!
Det er ikke mange, jeg elsker, og endnu færre jeg agter.
Jo mere jeg ser af verden, desto mere trist bliver jeg.
Skal du ikke tage til byen, Jane?
Tante og onkel Gardiner tager dig nok med efter jul.
Hvorfor vil du have, at jeg skal rejse til London?
For de nye omgivelsers skyld.
I kommer sent!
Jeg troede, at vognen var væltet, eller at I var blevet plyndret!
- Vrøvl! Hvordan går det? - Dårligt! Det er noget med nerverne.
- Jeg klager aldrig. - Det er klogt, Fanny.
- Har I gaver med? - Du ligner dig selv, Lydia.
- Er jeg ikke vokset? - Undtagen i forstanden.
Ind med jer! I når knap nok at skifte tøj.
Vi er inviteret til Philips i aften. Jeg har ikke lyst til at gå ud.
Jeg vil hellere sidde hjemme og hvile nerverne.
Stakkels Jane! I må ikke tro, at jeg lægger skylden på hende.
Hvem kunne gøre det? Hun er jo verdens sødeste pige.
Hun gjorde virkelig sit bedste.
- Hun havde aldrig afvist Bingley. - Hun gjorde sit bedste.
- Når jeg tænker på Lizzy ... - Det må være svært.
- Hun kunne have fået Mr. Collins! - Det havde betydet så meget.
Familien Lucas er så snu. De rager altid til sig.
Din ankomst er en udmærket trøst.
Det var interessant at høre om den seneste mode med lange ærmer.
- Dette er Mr. Wickham, tante. - Jeg hørte, at De er fra Derbyshire.
Det stemmer. Kender De området?
Jeg tilbragte nogle lykkelige år i Lambton.
Jeg voksede op i nærheden, på Pemberley.
Det smukkeste hus i Derbyshire og følgelig i hele verden.
Vi er helt enige. Er De bekendt med familien?
- Nej, slet ikke. - Gamle Mr. Darcy var min velgører.
Synd, at De ikke kendte ham.
Og fire, jeg er ude! Jeg vandt igen!
Skal vi danse nu? Jeg glæder mig til at danse.
Mary!
Spil "Grimstock"!
Storartet!
- Fine piger, ikke sandt? - Især de to ældste.
De ville pryde selveste hoffet.
Glem ikke de yngre frøkener Bennet.
De er velskabte nok, og de er tre af de mest fjollede piger i England.
- Hvornår rejser I til Kent? - På fredag, efter bryllupsnatten.
Du skriver vel, Lizzy? Jeg bliver længe i Kent.
- Jeg er afhængig af dig. - Ja.
Far og Maria kommer til marts.
Kan du komme med? Du er lige så velkommen som dem.
Så kan jeg ikke sige nej. Må jeg se den berømte kamin?
Den kan du ikke undgå, selv om du ville ønske det.
Tager hun med os til Houndsford?
Hvis du er med, behøver jeg ikke være bange for lady Catherine.
Hvem er hun, der danser med Mr. Wickham?
Hun hedder Mary King. Hun bor hos sin onkel i Meryton.
- Hun er ikke særlig smuk ... - Der er andre værdier, Maria.
- Hun har lige arvet 10.000 pund. - Det er uden tvivl af værdi.
Det er hårdt.
Jeg har ondt af Lizzy.
Wickham fulgte Ms. King hjem bare for hendes penges skyld.
Jeg ville også gerne arve. Så ville officererne opvarte mig.
Det ville de nok gøre, Kitty.
- Er hun smuk, mor? - Hun er intet sammenlignet med jer.
Hun er lille og fregnet. Stakkels Wickham. Han lider.
Den 12. januar.
Kæreste Lizzy, jeg har det skønt her på Gracechurch Street.
Tante og onkel er så søde.
Jeg savner dig, for du får mig til at grine af mig selv.
For tre uger siden besøgte jeg Ms. Bingley på Grosvenor Street.
Jeg troede, at Caroline ville blive glad for at tale med mig.
Hun var i dårligt humør.
Hun havde ikke fået mine to breve. Underligt, at begge var forsvundet.
Meget underligt ...
Mødet blev ikke langt, for Caroline og Mrs. Hurst skulle ud.
De lovede at besøge mig på Gracechurch Street.
Jeg ventede hver formiddag i tre uger.
Og i dag kom hun endelig.
Jeg ved, at du ikke føler skadefryd, når jeg bekender -
- at jeg har taget fejl med hensyn til hendes agtelse for mig.
Hun viste, at hun ikke værdsatte at tale med mig.
Hun sagde, at hendes bror vidste, at jeg var i byen -
- men at han er sammen med Mr. Darcy og hans søster.
Jeg konkluderer, at Mr. Bingley ikke nærer følelser for mig.
Lizzy! Denny og Carter er her!
Og gæt hvem ellers? Wickham!
Jeg hørte, at De skal rejse til Kent.
- Jeg ville møde Dem før afrejsen. - Jeg har savnet vores samtaler.
Jeg må gratulere Dem med forlovelsen med Ms. King.
- De må foragte mig. - Slet ikke.
Jeg forstår, at selv flotte unge mænd må have noget at leve af.
Ms. Bennett ...
Jeg håber, at De tror mig ...
- Var situationen en anden ... - Hvis ikke Mr. Darcy havde en søn.
Livet er fuldt af prøvelser, som min søster Mary plejer at sige.
Jeg ønsker Dem oprigtigt alverdens lykke.
- De er meget overbærende. - Ja, det bilder jeg mig ind.
Jane ville være stolt af mig.
Jeg håber, at vi altid kan være gode venner.
Det kan vi sikkert, Mr. Wickham.
Lizzy, er du ude efter fornøjelser igen?
Dine forældre vil savne dig.
Det er en fornøjelse, jeg gerne ville afstå fra.
- Jeg vil gerne møde Charlotte. - Ikke Mr. Collins og lady Catherine?
Jeg troede, at du ville nyde deres selskab.
Visse ting skal doseres med måde.
Ja ... men tænk på mig, Lizzy.
Når du og Jane er væk, har jeg intet normalt menneske at tale med.
Jeg vil savne dig, min kære.
Lad gå, gå nu.
Al jord til venstre for os tilhører Rosings Park.
- Lady Catherine må være rig! - Helt sikkert!
Hun har mange gode sider. Din søster er havnet i godt selskab.
Jeg tror, at vi er fremme ved Houndsford efter næste sving.
Sir William! Maria. Elizabeth ...
Det er en ære for mig at byde velkommen til min ydmyge bolig.
- Min gode mand ... - Kære Mr. Collins ...
Det er en ære for mig at tage imod Dem i præstegården.
- Jeg er glad for at se dig. - I lige måde.
Trappen er yderst passende for en kirkens mand i min stilling.
Den er lige tilpas stejl.
En glimrende trappe.
Den er intet imod trapperne på Rosings.
Jeg siger trapper, for der er flere. Og alle er meget fine.
Og her ... Hvis De tillader, Elizabeth.
Dette bliver Deres soveværelse, mens De skal bo hos os.
- Det er vel tilfredsstillende? - Et vældigt pænt værelse.
Bemærk skabet. Hvad siger De til det?
Er det ikke topmålet af bekvemmelighed?
Lady Catherine de Bourgh foreslog, at hylderne skulle sidde sådan her.
Hylder i skabet. Sikken lykkelig indskydelse.
Hun er godheden selv. Hun tænker på alt.
- Hun er en god nabo. - Vi dinerer to gange om ugen.
- Hun lader os aldrig gå hjem. - Det er virkelig generøst!
Hendes Nåde låner os sin vogn.
En af Hendes Nådes vogne, rettere sagt. Hun har flere.
Og nu, Sir William. De var venlig nok til at ville se min have.
Han tager sig af haven. Han arbejder der hver dag.
Arbejdet er sikkert velgørende.
Jeg opmuntrer ham til at være der.
Han spadserer til Rosings næsten hver dag.
- Er det nødvendigt? - Måske ikke.
Jeg må indrømme, at jeg opmuntrer til det.
Gåture er også nyttig motion.
Ellers er han mest på sit værelse -
- hvor han har udsigt over vejen og kan se Lady Catherine passere.
Og du vil hellere sidde her i salonen?
Det sker tit, at vi bare er sammen et par minutter på en hel dag.
Ensomheden generer mig slet ikke.
Jeg må sige, at jeg er meget tilfreds med situationen, Lizzy.
- Kom så, Charlotte! - Hvad er der?
Kom, så skal du se noget fantastisk!
Se, Lizzy!
Jeg troede, grisene var stukket af. Det er jo bare lady Catherine.
Nej, det er Mrs. Jenkinson og Ms. Anne de Bourgh!
Så uhøfligt at lade Charlotte stå der i blæsten.
Jeg kan lide hendes udseende. Hun ser sygelig og sur ud.
- Hun bliver en god hustru til ham. - Hvem?
32 ansatte arbejder i haven.
Bemærk vinduerne! Der er 64 sammenlagt!
Jeg har fået at vide, at glassene kostede over 600 pund!
En smuk bygning. Vinduer savnes sandelig ikke.
De skal ikke skamme Dem over Deres beklædning.
Lady Catherine forlanger ikke, at vi skal følge hendes elegance.
Hun generes ikke af Deres enkle beklædning.
- Hun vil markere rangforskellene. - Tak, det føles trøstende.
En apoteker er, hvad De behøver. Gå til Nicholson, Mrs. Collins.
Går De til en anden, bliver jeg vred.
- Det vil jeg ikke, lady Catherine. - Absolut ikke!
Deres veninde virker som en fin pige, Mrs. Collins.
Det siges, at hendes fars ejendom skal overtages af Mr. Collins.
- Har De søskende, Ms. Bennet? - Jeg er næstældst af fem søstre.
- Er de yngre ude i selskabslivet? - Ja, alle sammen.
Alle?
Alle fem samtidig?
Går de yngre ud, inden de ældre er blevet gift?
- Deres yngste søster er vel ung? - Ja, hun er ikke fyldt 16 endnu.
Jaså ...
Hun er for ung til at være ude tit.
Det ville være hårdt mod yngre søstre -
- hvis de ikke må deltage, bare fordi de ældre ikke gifter sig.
Er De ikke enig i det?
De har sandelig bestemte meninger for så ungt et menneske.
- Hvor gammel er De? - Det vil jeg helst ikke afsløre.
De kan ikke være mere end 20, så De behøver ikke skjule det.
Jeg er ikke 21.
Sagde jeg, lady Metcalf er glad for, at jeg sendte Ms. Pope til hende?
Hun sagde: "Lady Catherine, De har givet mig en skat!"
Det er smukt. Jeg forstår, at du er vild med denne egn.
Lizzy ...
På tre uger har vi været til middag på Rosings Park seks gange!
- Det havde jeg aldrig troet. - Heller ikke jeg.
Min kære? Maria! Elizabeth!
Mr. Darcy er kommet til Rosings! Og fætteren: oberst Fitzwilliam.
Grev Madlocks yngste søn. De skal besøge os på præstegården.
- Hvornår, kære? - Meget snart. Skynd dig!
- Det må være for din skyld, Lizzy. - Du tager helt fejl, Charlotte.
Jeg ved, at Mr. Darcy afskyr mig.
Skynd dig!
Endelig møder jeg Dem! Det, jeg har hørt om Dem, var ikke overdrivelser.
Det kan jeg tro, for Mr. Darcy er min hårdeste kritiker.
De besøger os vel på Rosings? Jeg synes om livfuld konversation.
Min tante taler, men hun kræver sjældent svar.
Min ven siger knap et ord, når han er i Kent.
Ingen spiller, ingen synger ...
- Det gør De vel, Ms. Bennet? - En smule, men meget dårligt.
De er sikkert alt for beskeden. Et afbræk ville være velkomment.
Hvorfor stirrer Mr. Darcy på mig? Hvad er det, der ophidser ham?
- Deres familie har det vel godt? - Ja, tak.
Min søster har været i byen i tre måneder. Har I mødt hinanden?
Nej.
Jeg har ikke haft fornøjelsen.
- Vi er ikke de bedste venner. - Det overrasker mig.
Jeg tror på det første indtryk.
Hans indtryk af mig ligger sikkert fast.
Det er et håbløst tilfælde. Ikke også, oberst Fitzwilliam?
De vil aldrig spille rigtigt godt, hvis De ikke øver flittigere.
Kom så tit De vil og spil i Mrs. Jenkinsons værelse.
I den del af huset er hun ikke i vejen for nogen.
Det er ikke mange i England, der værdsætter musik som mig.
Eller som har bedre smag.
Hvis jeg havde lært at spille, så var jeg blevet meget dygtig.
Og det var Anne også ...
Prøver De at skræmme mig ved at komme og lytte, Mr. Darcy?
Det går ikke. Mit mod styrkes ved hvert forsøg på at skræmme mig.
Det morer Dem at bekende meninger, som ikke er Deres egne.
Deres fætter siger, at De ikke kan stole på mig.
- Er det ikke lurvet af ham? - Jo, virkelig!
Det kan få mig til at fortælle om hans opførsel i Hertfordshire.
- Jeg er ikke bange for Dem. - Hvad anklager De ham for?
Til bal dansede han kun fire gange, selv om det kneb med mænd.
Mere end én dame manglede en kavaler.
Jeg beklager, men sådan var det.
Jeg har svært ved at trænge mig ind på ukendte.
Skal vi spørge ham, hvorfor en veluddannet mand har -
- så svært ved at trænge sig ind på ukendte?
Jeg har ikke talent for at konversere, som andre har.
Jeg spiller ikke så godt, som jeg gerne vil.
Det er min egen skyld, fordi jeg ikke har øvet nok.
De har helt ret. De har brugt Deres tid bedre.
Ingen, der hører Dem, kan mene, at det ikke er godt nok.
Ingen af os optræder for fremmede.
Hvad er det, I snakker om?
Jeg vil deltage i konversationen.
Datteren er bleg og svagelig. Hun er stille og virker talentløs.
Det er desværre helt sandt.
Mr. Darcy behandler hende med sin sædvanlige foragt.
Lady Catherine vil have ham som svigersøn -
- og hun er ikke vant til at blive modsagt.
Mr. Darcy!
Mrs. Collins og Maria er i Houndsford med Mr. Collins.
Jeg er helt alene her.
Jeg undskylder, jeg vil ikke trænge mig på.
Jeg sad bare og skrev til min søster Jane i London.
Er alt vel med Mr. Bingley og hans søstre i London?
Ja, alt er fint, tak.
Jeg har forstået, at Mr. Bingley ikke vil tilbage til Netherfield.
Han vil sikkert ikke tilbringe megen tid der i fremtiden.
Så ville det være bedre, hvis han afhændede stedet.
Det gør han sikkert, når han finder en passende køber.
Lady Catherine renoverede huset, da Mr. Collins overtog det.
Hun kunne ikke have udvist godhed mod en mere taknemmelig mand.
- Han har valgt en god hustru. - Ja, sandelig.
Hvis man tænker efter, så har hun også gjort et godt parti.
Hun har jo ikke langt til sin familie.
Ikke langt? Der er 80 kilometer.
Det er intet at tale om, hvis vejene er gode.
En kvinde kan også komme for tæt på sin familie.
De vil vel ikke altid bo i nærheden af Longbourn?
Jeg vil ikke forstyrre mere. Hils Mrs. Collins og hendes søster.
Nej, bliv endelig siddende.
- Ms. Bennet! - Oberst Fitzwilliam ...
Jeg har gået rundt i hele parken. Skal vi gå videre sammen?
- Kender De Mr. Bingley? - Ja, lidt.
Bingley er en gentleman. Han er en god ven af Darcy.
Ja, det er overraskende, at Darcy er flink ved Bingley.
Ja. Han tager sig af ham ...
Jeg har forstået, at han berømmer sig for at have reddet Mr. Bingley -
- fra et yderst uklogt giftermål.
Hvordan motiverede han sin indblanding?
Han havde indvendinger mod kvinden.
- Havde han ret til at dømme hende? - Var hans indblanding uegnet?
Hvorfor skulle Mr. Darcy afgøre, hvordan hans ven blev lykkelig?
Vi kender ikke detaljerne. Kærligheden var måske ikke så stærk.
Var det sagen, så mindskes værdien af min fætters indsats.
- Har De det ikke godt, Ms. Bennet? - Jeg fik hovedpine.
Jeg er måske gået for langt i dag.
Så tager vi den korte vej tilbage.
Jeg vil gerne blive hos dig og blæse på lady Catherines uvilje.
Kære Charlotte, tænk dig om ...
Hovedpinen går over, når jeg får fred og ro.
Når vi har forklaret omstændighederne for lady Catherine -
- så bliver hun ikke vred. Hun har jo et kristent storsind.
- Vi kommer for sent. - Hvorfor sagde du ikke det før?
Utallige gange har Hendes Nåde omtalt vigtigheden af punktlighed.
Jeg håber, at du har det bedre nu.
Det har jeg, tak. Vil De ikke sidde ned?
Forgæves har jeg kæmpet mod mine følelser.
Jeg må tilstå, at jeg brænder af beundring og kærlighed til Dem.
Dermed går jeg mod min familie, mine venner og min egen dømmekraft.
Et bånd mellem vores familier bør betragtes som yderst upassende.
Som en fornuftig mand indser jeg det, men det kan ikke afhjælpes.
Lige fra det første øjeblik jeg så Dem, har jeg følt -
- en lidenskabelig beundring og agtelse -
- som overvinder alle indvendinger.
Jeg beder Dem om at befri mig fra lidelserne og blive min hustru.
Konventionen kræver vist, at jeg udtrykker min taknemmelighed.
Men det kan jeg ikke.
Jeg har ikke stræbt efter kærlighed, og den er opstået mod Deres vilje.
Jeg er ked af, at jeg sårer Dem. Jeg håber, at De kommer over det.
Er det svaret, jeg kan vente mig?
Er det alt, hvad De har at sige?
Hvorfor fornærmer De mig ved at sige, at det sker mod Deres vilje -
- mod Deres forstand og mod Deres natur?
Var det ikke grund nok til at være uhøflig?
Jeg har al mulig grund til at synes dårligt om Dem.
Jeg kan ikke ægte den mand, der har gjort min søster ulykkelig.
- Benægter De, at De har gjort det? - Jeg har intet ønske om det.
Det lykkedes mig at skille dem ad, og det er jeg glad for.
Jeg hjalp ham mere end mig selv.
Mit ubehag ved Dem har også andre årsager.
Det blev grundlagt, da jeg hørte, hvordan De behandlede Mr. Wickham.
- Hvordan forsvarer De dem? - De er meget optaget af ham.
- Det ville enhver gøre. - Ja, hans ulykke er enorm!
De har gjort ham fattig -
- og desuden ser De på hans ulykke med foragt og overlegenhed.
Så det er, hvad De synes om mig ...
Ser man det på den måde, så er mine fejl alvorlige.
Men det havde De ikke taget Dem af -
- hvis ikke jeg havde såret Dem ved at fortælle om betænkeligheder.
Jeg kunne have skjult dem -
- men jeg hader al falskhed.
Mine betænkeligheder var desuden retmæssige.
Deres familie er underlegen i forhold til min.
Skulle jeg glædes over at omgås mennesker i lavere stilling?
De tager fejl. Deres måde at fri på gjorde det lettere at afvise Dem -
- end hvis De havde været en gentleman.
Under ingen forhold havde Deres frieri lokket mig.
De afslørede omgående en arrogance og manglende evne til medfølelse.
De er den sidste, jeg ville gifte mig med.
De har sagt nok. Jeg forstår, hvad De føler.
Nu skammer jeg mig over de følelser, jeg selv har næret.
Undskyld, at jeg forstyrrede.
Tillad mig at ønske Dem et godt helbred og lykke.
Tekster: Simon Nielsen www.sdimedia.com